Kall meg Ishmael...
For noen år siden var jeg blakk og ville begi meg ut på sjøen.
Når jeg blir dyster og i dårlig humør-
-når sjelen føles tung, vet jeg at det er på tide å dra til sjøs igjen.
Velg hvilken sti som helst - alle fører til vannet.
Vannets magi lokker alle menn bort fra land-
-og fører dem over fjellene, langs bekker og elver til havet.
Havet - der hver mann som i et speil møter seg selv.
Jeg kom frem til New Bedford-
-en stormfull lørdag mot slutten av 1841.
-Rom. -Hvor mye?
En penny for hver strek.
-Cape Horn-målet koster en shilling. -Fyll på for en shilling!
Du trenger vel rom?
Du har vel ikke noe imot å dele seng med en harpunér?
Skal du ut på hvaljakt? Da trenger du tillatelse.
-Du er vel ikke fra New Bedford? -Nei.
-Da trenger du tillatelse. -Av oss. Mennene fra New Bedford.
Havet er vårt.
Og hvalen er vår.
Ingen andre får drepe den uten vår tillatelse.
-Motsetter du deg det? -Nei.
Bra. Da har du vår tillatelse til å seile på havet.
Vi skåler for gutten! Og store hvaler!
-Kan hvaler gjøre det der? -Hvaler kan gjøre alt!
En hval kan hoppe opp som et jordskjelv og lande som et fjell.
En hval kan knuse spanten på et fartøy og svelge mannskapet.
Tro meg, hvis Gud hadde vært en fisk, ville han vært en hval.
Ahab...
-Hvem er Ahab? -Kaptein Ahab.
-Hvem er kaptein Ahab? -Jo, du: Ahab er Ahab.
Musikk!
Syng!
Hvem er harpunéren jeg skal dele seng med?
Han er ikke blant dem. Han er det man kaller mørkhudet.
Han kommer så snart han er ferdig med å selge hodet sitt.
-Sitt hva da? -Hode.
Det er ikke så lett. New Bedford er alt mettet.
-Med hva da? -Hoder!
Kom igjen, gutt!
-Vent! -Hvem er du?
-Snakk, eller jeg dreper deg! -Peter Coffin. Redd meg!
Hva er det for rabalder?
Hvorfor sa du ikke at jeg skulle dele seng med en kannibal?
Det trodde jeg du visste. Jeg sa jo at han solgte hoder.
Be ham legge bort den tomahawken eller pipen!
Sov godt!
Nåvel: Heller en rusfri kannibal enn en full kristen.
I New Bedford er det et hvalfangerkapell.
Få er de fiskerne på vei til fjerne hav-
-som unnlater å besøke det.
"Men Herren sendte en stor fisk-"
"-som slukte Jona."
Skipskamerater: Jonas synd besto i at han ikke adlød Guds befaling.
Han fant det for vanskelig. Alt Gud vil at vi skal gjøre, er vanskelig.
For å adlyde Gud må vi ikke adlyde oss selv.
Men Jona håner Gud ytterligere ved å prøve å flykte fra ham.
Jona tror at et skip skal føre ham til land der Gud ikke styrer.
Han farer omkring i havnen som en tyv ivrig etter å flykte over havet.
Når han stiger om bord, gjør sjømennene narr av ham.
Skipet legger ut.
Men snart er havet i opprør. Skipet er nær ved å knuses i stormen.
Båtsmannen beordrer all last overbord. Kasser, baler og potter...
Vinden uler og mennene skriker. "Jeg frykter Herren," roper Jona.
"Himmelens Gud som har skapt havet og tørt land!"
Nok en gang spotter sjømennene ham.
Fortvilet roper Jona at de skal hive ham overbord.
Han visste at det var hans skyld at de var rammet av stormen.
Hva skjer så med Jona?
Han kastes i havet som et anker-
-rett i den forferdelige kjeften som ventet på ham.
Den store hvalen setter sine elfenbenstenner-
-som et fengsel rundt ham.
Men Jona ber til Herren i fiskens buk.
Men legg merke til bønnen hans! Han verken gråter eller klager.
Han mener at straffen er rettferdig. Han overlater alt til Gud.
Og selv fra dødsrikets buk, grunnstøtt på havets dypeste bunn-
-hørte Gud bønnene hans.
Og Gud snakket til hvalen.
Og nede fra det mørkeste havdyp skjøt hvalen opp mot solen-
-og spydde opp Jona på tørt land.
Og Jona, forslått og mørbanket-
-og med havets brus i ørene som i to konkylier-
-adlød Guds befaling. Og hva var det?
Å forkynne sannheten der falskhet råder!
Ve den som heller olje på bølger-
-som Gud har pisket opp til storm.
Ve den, som lik losen Paulus beskrev-
-preker for andre, men selv kommer til korte.
Men fryd til den-
-som mot denne jordens stolte herrer-
-står på sin rett-
-og tilintetgjør all synd-
-om han så ville finne den under senatorers og dommeres kapper!
Og evig glede blir loddet til ham-
-som når han legger seg ned for å dø, sier:
"Å Fader..."
"Dødelig eller udødelig dør jeg."
"Jeg har strevet etter å være din-"
"-mer enn å være denne verdens eller min egen."
"Likevel er dette intet."
"Jeg overlater evigheten i dine hender."
"For hva er mennesket-"
"-som ville overleve sin gud?"
...og 50.
Tre ganger teller jeg til 50.
Mange sider. En stor bok.
-Kjenner du ordene? -Ja.
Jeg kan bilder. Denne hvalen... Kan du snakke ord?
"Hvalens hjerte er større enn røret i vannverket ved London Bridge."
"Vannet i røret er ikke like tykt og raskt-"
"-som blodet som pumpes ut av hvalens hjerte."
Takk.
Queequeg... Hvem er du? Hvor kommer du fra?
Faren min konge, jeg høvding. Onkelen min yppersteprest på øya.
Sørvest, langt vekk. Fartøy seiler forbi.
Jeg tar kano. Jeg seiler. Jeg svømmer.
Jeg klatrer tau. Jeg gjemmer meg. Skip tar meg langt bort. Mange år.
-Se hele verden. -Underlig.
Mange kristne ville misunner ditt øyparadis. Hva skal du gjøre nå?
-Dra til sjøs! Og du? -Jeg vil jage hval.
Jeg også. Din båt, min båt. Jeg spise samme mat.
Vi seile på samme vann. Vi drepe samme hval.
Vi venner. Samme blod, samme hode, alt samme.
Hvilket fartøy blir det, Queequeg? Tit-Bits? Det er ikke et dårlig skip.
-Eller Devil-Dam? -Farlig.
Se der!
Hun er utsmykket med elfenben fra alle sine ofre.
Klampene er laget av hvaltenner.
Og rorkulten er laget av kjeveben fra en hval.
-Ohoi! Har vi besøk? -Vi søker Pequods kaptein.
-Hva vil du ham? -Vi vil mønstre på.
-Jaså, det gjør du? -Ja, det vil jeg.
-Kødder'u med meg? -Nei, jeg følger bare språkbruken.
Hadde jeg ikke vært kveker og freds- mann, hadde jeg gitt deg en ørefik.
Jeg ser du ikke er fra New Bedford. Har du fanget hval før?
Jeg har gjort flere reiser med handelsflåten.
-Hvorfor vil du ut på hvalfangst? -Jeg vil se hvordan det er.
Har du sett Ahab? Fartøyets kaptein? Kast et øye på ham, så vet du.
Du ser en mann som er revet opp fra topp til tå-
-og satt sammen igjen ved hjelp av hvalben.
Utseendet hans sier mer enn noen preken om menneskets dødelighet.
-Gjorde hvalen det? -En hval så stor som en øy.
Har du mot til å kaste en harpun i gapet på en hval og hoppe etter?
Hvis det er absolutt nødvendig.
Kom!
Bildad, den unge mannen vil ta hyre.
-Du har vel ikke vært sjørøver? -Nei.
-Du drepte ikke din forrige kaptein? -Slett ikke.
-Han får duge. -Hva skal vi betale ham?
-1/777 holder. -Langt ifra.
Du har et sjenerøst hjerte, men vi må tenke på fartøyets eiere.
Vi kan ikke ta brødet fra enker og foreldreløse barn.
-Min forrige lønn var... -Han skal ha 1/300.
"Samle ikke skatter på jorden..."
-Min forrige lønn var... -1/777 virker greit.
1/300. Ikke takk meg, gutt! Jeg er bare rettferdig.
Hva nøler du for? Skriv under!
Jeg tenker på kaptein Ahab.
Var ikke Ahab en slem konge? Og hunder slikket blod da han ble drept?
Hør her! Kaptein Ahab tok ikke navnet selv. Skriv under nå!
-Og så mørkets sønn som er din venn. -Queequeg, stig frem!
-Hva sier du, Bildad? -Han er neppe en kristen.
Går du i kirken på søndager? Kan du de ti bud?
Deg må vi ha. Ta pennen! Skriv under, så får du 1/60!
Hvalbåtkagger - 15, gummirør - 10...
Kamerater, skal dere gå om bord? Har dere mønstret på den båten?
Har dere mønstret på Pequod? Sto det noe om sjelene deres?
Kanskje dere ikke har noen. Har dere møtt Ahab?
-Hva babler du om? -Moren hans døde da hun fødte ham.
Guds lyn slo ned i ham. Han spyttet i kalken i kirken.
-Sa de hva som skjedde ham sist? -Jeg vet at hvalen tok benet hans.
Men vet du virkelig alt?
Sa de at hvalen merket sjelen hans? Nei, det gjorde de sikkert ikke!
Du lurer ikke oss. Det er lett å se ut som man bærer på en hemmelighet.
En dag ute til havs skal du lukte land der intet fins.
På den dagen går Ahab i sin grav, men står opp igjen.
Han står opp igjen og gir tegn til at alle unntatt én skal følge ham.
God morgen, kamerater. God morgen.
Gud bevare dere!
-Du der: Hva heter du? -Elijah.
Navnet mitt er Elijah.
-En bibel? -Nei takk, jeg har en.
-En bibel? -Takk.
En bibel?
Ikke jakt for mye på Herrens dag, men ikke forsøm en anledning!
Opp i riggen!
Du der, skotte, til værs!
Bra sederplanker har gått opp tre prosent i år.
Opp med rærne!
-Smøret kostet 20 cent per pund. -Rolig nå, Bildad!
Tre år er lang tid å være borte. Gud bevare dere.
Hold an!
Dra inn landgangen!
Unna!
Kast loss!
Sett toppseilet!
Opp rorkult!
Rundt jorden!
Pequod styrte mot øst mot hvalrike vann utenfor Azorene.
Mannskapet kom fra hele verden.
Fra Grønland til Mombasa. Fra Clyde til Kokovoko.
Flask, tredjestyrmann, plaget alle større enn ham selv.
Han lot til å bære personlig nag mot hvalene i særdeleshet.
Så var det lille svarte Pip. Byssegutten fra Alabama.
Førstestyrmann var Starbuck, hvis kvekerslekt var hvalfangere.
Han oppsøkte ikke farer. Hans mot var et aktivum som kjøtt og mel.
Det skulle ikke sløses bort unødvendig.
Tømmermannen fikset både båter og brukne armer og ben.
Smeden Perth levde omgitt av gnister.
Han pustet dem inn, de tok seg inn i ørene hans.
Men det forstyrret ikke Perth.
Han kunne ikke få flere arr.
Queequeg var første harpunér.
Indianeren Tashtego stammet fra et stolt krigerfolk.
Og Daggoo, som har fått sitt mot-
-etter å ha drept en løve alene og spist av dens kjøtt.
Stubb var andrestyrmann.
Han ville ikke nekte seg å spille djevelen et puss.
Sorgløse, gale, godmodige og kloke Stubb.
Men det var ikke noe tegn til vår hersker og diktator.
Ahab holdt seg bak sin stengte dør så lenge det var dagslys.
Det er ham. Det er Ahab.
Ahab går ut i måneskinn.
Underlig...
Bare om natten... går han omkring på dekk helt alene.
Puss det! Poler det med stein, sier de.
Og når du har gjort det, gjør du alt fra begynnelsen igjen.
Skur, puss og poler det!
Det blir ingen tid til ugagn.
Plutselig fremtrådte en truende skikkelse som var som støpt i jern:
Kaptein Ahab.
Hans brede skikkelse hvilte på et hvitt ben-
-skåret av et hvalben.
Han kjente ikke vinden eller den salte luften.
Blikket hans var festet ved horisonten-
-og han syntes merket av smerte og lidelse.
-Herr Starbuck. -Sir?
Beordre alle akterut!
Alle mann akterut!
Du i mastetoppen, kom ned!
Hva gjør dere når dere ser en hval?
Roper "Etter ham!".
-Bra. Og så? -Setter ut båter og jager ham.
-Hva synger dere når dere ror? -En død hval eller en knust båt!
Alle dere i mastetoppen, hør nøye etter!
Dere skal holde utkikk etter en hvit hval.
En hval så hvit og så stor som et snødekket fjell.
Ser dere denne spanske gulldublonen?
Tømmermann, rekk meg din beste slegge!
Den av dere som finner den hvite hvalen til meg-
-får denne gulldublonen!
Det er en hvit hval.
-Hold øynene åpne etter den! -Kaptein Ahab?
Er det den som slår eiendommelig med halen?
Har den en uvanlig tykk stråle?
Sitter det mange harpuner i skinnet hans?
Ja, som korketrekkere! Harpunene sitter forvridd i ham.
Og han spruter en tykk stråle.
Og han slår med halen som et ødelagt seil!
Døden, karer - dere har sett ham. Det er Moby Dick.
Kaptein Ahab, var det ikke Moby Dick som tok benet ditt?
Jo, det var Moby Dick.
Han rev min sjel og kropp i stykker, til de blødde inn i hverandre.
Jeg skal jage ham rundt Hornet-
-den norske malstrømmen-
-og helvetes flammer før jeg gir opp.
Det er det dere er her for.
Å jage den hvite hvalen over jordens alle hav-
-til han spruter svart blod og ruller med buken opp.
Hva sier dere? Jeg synes dere ser modige ut.
Skal vi ta hverandre i hånden på det?
Ta frem litt grogg!
Harpunérer, hent våpnene! Styrmenn, spyd!
Sjømenn, still dere omkring meg-
-for at jeg må gjenopplive en nobel slektstradisjon!
Drikk og send videre! Hele laget rundt!
Ta dype klunker! Det brenner som djevelen selv.
La muggen gå rundt! Det brenner som ild i dere.
Rekk meg den! Nå er den nesten tom.
Styrmenn!
Kryss spydene!
La meg røre krysset!
Kjenner dere? Lynet som slo ned i meg-
-slår jeg nå inn i jernet.
Brenner det, karer?
Brenner det?
Harpunérer, pakk sammen våpnene og sett opp soklene!
Drikk nå, harpunérer! Drikk og sverg!
Måtte Gud jage oss alle-
-om vi ikke jager Moby Dick til hans død!
Død over Moby Dick! Død over Moby Dick!
Moby Dick. Gir de navn til enkelte hvaler?
Ja, store, mordlystne hvaler med lange historier.
Hvaler som har drept 10 ganger 100 menn.
Hvaler som Timor Tim, Nye Zealand Tom eller Morquan i Japanhavet.
Hvaler får store navn etter store udåder.
Og størst av dem alle er Moby Dick.
En hvit hval, sa Ahab. Kan en hval være hvit?
Han er hvit. Hvitere enn all snø som noensinne har falt.
Han er en stor flytende gravstein av marmor.
Der han svømmer, seiler sjøfugl over ham. Fugler hvite som engler.
-I hvilke hav svømmer han? -I alle jordens hav.
Kanskje er det ikke bare én hval. Moby Dick er kanskje 100 hvaler.
Da har alle krokete kjever og harpuner i det hvite skinnet.
Mange er de som har jaget Moby Dick og kastet sin harpun-
-bare for å få smake hans hevn. Noen påstår at de har drept ham.
Men han kommer alltid glidende i vannet igjen, stor og hvit-
-og gåtefull. Udødelig, som de sier.
-Prøver du å skremme oss, Manxman? -Jeg bare sier det som det er.
Der blåser hun!
Styrbord akterut!
Der dukker hun.
Babord!
Fir ned båtene!
Heis storseilet! Legg ut båtene!
Flask, en dollar på at vi treffer først!
Jeg vedder imot!
Ro på!
Ta i så øynene triller ut!
Ta i så ryggen går av! Ta i av alle djevlers krefter!
Ta i! Ro!
Ro så årene ryker!
Ta i!
Ro, kamerater!
Ro...
Ro! Ro, kamerater!
Lange, sterke åretak!
Ta i så lever og lunger sprenges! Sitter dere og sover?
Ro for harde livet!
Bra... Det er bra.
Gå nå, grav dypt!
Ro!
Babord!
Mann over bord!
Kapp linen!
Queequeg, min venn: Hender dette ofte?
Ta i!
Så parterte vi vår første hval og kokte spekket til olje-
-som ville få lampene til å lyse og klokkene til å tikke i hjemmene-
-og kanskje salve en konges hode.
Og da vi til slutt kastet hvalens barskrapede ben tilbake i havet-
-var det ingen som sørget.
Lyset... Slukk det!
Kaptein!
-Starbuck. -Ja, kaptein.
Det er sent. Du burde gå til køys.
Sove?
Sengen er en kiste. Laknene legger seg rundt meg.
Jeg sover ikke. Jeg dør.
Hvalen ga 85 fat olje. Alle lukket og lagret.
-Hvordan er vinden? -Nord-nordøst og stadig.
Jeg vil ikke drøye her. Vi skal til Stillehavet.
Sett kurs mot sørøst og Guineastrømmen!
Ai ai, sir.
Herr Starbuck...
Har du grunnet på hvalenes bevegelser på de fire hav?
Jeg vet bare at de søker føde på ulike steder gjennom året.
Se her...
Sjøkartet er tegnet etter loggbøker fra hvaljaktens første begynnelse.
Det deler inn havene i breddegrad og lengdegrad.
Her er årets måneder.
Her er fartøyene som har passert-
-og hvilke hvaler de har sett. Størrelse, farge og antall.
Og hvor de var på vei.
Her kan man følge knølhval. Blåhval. Grønlandshval.
Og spermasetthval. Sjømil etter sjømil.
Jeg kjenner vandringene deres like godt som blodårene i armen min.
Mener du at man kan forutse vandringene?
Like tydelig som blodet pumper i årene mine.
Da kan vi følge dem og drepe dem, og fylle lasterommet på rekordtid.
Det skal vi også, herr Starbuck.
Når vi har tatt oss av vår fremste oppgave.
Og hva er det, kaptein?
Han, herr Starbuck. Han.
Det som gjelder for hvalflokker, gjelder også for einstøinger.
Stemmer beregningene, befinner han seg nå utenfor Kapp det gode håp-
-med hele Det indiske hav foran seg.
Neste måned passerer han Bengalbukta. I mars Sulusjøen-
-på vei østover mot Stillehavet.
Jeg skal vente på ham... Her.
Ved nymåne i april.
-Herr Starbuck? -Jeg må meddele styrmann kursen.
Kom tilbake, sir!
Hvorfor så lang i oppsynet? Vil du ikke drepe Moby Dick?
Kaptein Ahab, jeg er for å drepe hvilken hval som helst, det vet du.
Men jeg er her for å jakte hval, ikke for å delta i en privat hevn.
Hvordan mange fat spermasettolje vil din hevn gi oss?
Det handler ikke om penger.
Det vil bringe meg en stor belønning. Her.
Å bli bitter på et dyrs naturlige adferd er blasfemi.
Blasfemi? Jeg ville hevne solen om den krenket meg.
Hør her, Starbuck: Alle synlige gjenstander er bare papirmasker.
Et uutgrunnelig, men intelligent vesen har formet dem.
Den hvite hvalen prøver meg.
Han fyller meg.
Likevel er han bare en maske.
Det er det bak masken jeg hater.
Det onde som har plaget og skremt mennesket fra tidenes begynnelse.
Det som skamferer og lemlester vår rase.
Det dreper oss ikke i ett slag, men lar oss leve-
-med halvt hjerte og halv lunge...
Gud bevare oss alle!
Mannskapet er med meg, herr Starbuck.
Du hørte dem sverge eden.
Nå...
Hva sier du?
New Bedfords beste hvalfanger kan vel ikke-
-avstå fra den fremste jakten av dem alle?
Jeg sier deg at jeg er imot det.
Men du trenger ikke frykte Starbuck.
La Ahab passe Ahab!
Pass deg selv, kaptein!
Vi forlot vinterhavene og seilte sørover under solen.
Sørover, langs Afrikas kyst-
-til vi rundet Kapp det gode håp og styrte mot øst-
-mot Det indiske hav og forbi.
-Opp i riggen! -Ai ai, sir.
Så hadde jeg min første vakt i mastetoppen-
-mens fartøyet stevnet frem.
Tilværelsen min ble nå preget av det rullende fartøyet.
Et liv langt fra menneskenes bekymringer på land.
Der blåser hun!
-Hvor? Hvor mange? -Styrbords baug, herr Stubb!
-To stykker! Nei, fire! -Hva babler han om?
Seks. Sju stykker! Og tre dusin til!
Se! De må være 100!
-Kom ned! Du har fått solstikk. -Gud, 100 stykker!
200 hval!
Du store, herr Flask! Gjør klar båtene!
Ytterligere 40 fat, sir!
Ohoi! Kaptein Boomer her. Kan jeg komme om bord?
Kom om bord!
Kaptein Boomer, sir. Fartøyet mitt er Samuel Enderby fra London.
-Ahab. -Kaptein Ahab, se der!
For et sirkus!
Kom igjen! Ta tre til kaptein Ahab og tre til meg!
Ikke vær urolig, jeg skal ikke ødelegge skipet ditt.
Den er bedre enn kjøtt og blod.
Beste verktøy til å drive merle- spiker og banke vett i grønne sjømenn
Særlig velegnet til å åpne tønner med rom...
Pip! Hent rom!
Du har også elfenben. Landkrabbene vet ikke hva de går glipp av.
Da jeg fikk denne elfenbensarmen, kunne jeg ha takket hvalen.
En hval tok armen til frokost. Djevelsk stor var han.
Han feide en flodbølge foran seg og etterlot en tyfon.
Gammel og arrete var han...
Kaptein Boomer: Hvilken farge hadde han?
Han var hvit, sir. Det var han. Hvit som snø.
-Jeg så ham igjen for en måned siden. -Du drepte ham ikke?
Nei, han ga seg i vei. Like godt var det.
-Hvor så du sist den hvite hvalen? -Utenfor Kapp det gode håp.
Han styrte nordøst mot Madagaskar.
Starbuck!
Hørte du? En hvit hval sett utenfor Kapp det gode håp for en måned siden.
Sjøkartet mitt stemmer!
Han vil være utenfor Bikini i april.
Stopp jakten! Ta opp båtene og sett seil!
-Men de fine hvalene, da? -Opp i riggen!
Jeg seiler ikke med dere. Min båt!
Herr Starbuck, skjær løs kadaveret! Signaliser til mennene å dra tilbake.
Hva plager deg, sir?
Kaptein Ahab, jeg ber deg tenke deg om.
-Heis storseilet! -Nei, sir.
Herr Starbuck, motarbeider du meg?
Bare én Gud hersker over jorden, og bare én kaptein over Pequod.
Kom igjen! Kapp linen!
-Flask! Hva betyr det? -Vi skal dra tilbake.
Enten er de gale, eller så er jeg blind.
Idioter! Dere skjærer løs hvalen min.
Kom om bord! Vi setter seil.
-Så dere ikke signalet? -Jo, sir. Det gjorde vi.
-Hvorfor lyder dere ikke ordrer? -Det gjør vi snart.
Været er bra, ingen har falt overbord, og her er masser av hval.
-Ordrer skal adlydes, uansett. -Vi er bare litt oppjaget.
Vi er jo på hvaljakt og har fått smak på blod.
Vi ville ikke engang ha hørt den siste basunen lyde!
Hør meg nå! Kom om bord!
Våkne! Kom igjen!
Dette er en ondskapens reise, det sier jeg dere.
Får Ahab som han vil, vil ingen av oss komme oss hjem igjen.
Herr Starbuck, du er bare pessimistisk.
Moby Dick kan være stor, men han er ikke så stor.
Det er ikke Moby Dick jeg frykter. Jeg frykter Guds vrede.
Guds vrede?
Det er vår oppgave å drepe hval og ta være på oljen deres.
Utfører vi den oppgaven riktig-
-hjelper vi menneskeheten, hvilket behager Gud.
Ahab nekter for det.
Han avbrøt vår rike fangst for å tilfredsstille sin egen hevntrang.
Han forvrir det som er hellig, til noe mørkt og meningsløst.
Han er en mørkets forkjemper.
Ahabs røde flagg utfordrer Gud.
Forholder det seg slik, forstår jeg at du er litt nedfor.
På den andre siden er det ikke mye du kan gjøre med det.
Hør her...
"En kaptein som bruker skipet til annet formål enn eiernes hensikt-"
"-gjør seg skyldig i bemektigelse-"
"-og hans besetning har rett og plikt til å frata ham befalet."
Det var litt av en salve.
Ta fra ham befalet? Betyr det "ta over"?
Ja, herr Flask.
Du foreslår ikke at vi skal gjøre det?
Du er i farlige farvann, herr Starbuck. Tenk deg om!
Forstår dere ikke at om vi lyder Ahab, synder vi også?
Vil dere risikere det, eller er dere med meg på lovens side?
Du får unnskylde, men jeg har vakt.
Kapteiner kan ikke bryte loven. De er loven i mine øyne.
Ahab er en god kaptein. Det fins ikke noen i mannskapet-
-som ikke heller får et spark av ham enn blir adlet av dronningen.
Skriv da din siste vilje og testament!
Best å gjøre det med en latter!
Latter er beste kur mot alt underlig i livet.
Mens vi styrte mot Bikini, holdt Ahab seg for det meste i lugaren.
Mastetoppen sto tom mot himmelen.
Ingen "Der blåser hun"-rop skulle lokke oss fra hans eneste mål.
Og da månen var ny i april, ankom vi farvannene-
-der Ahab håpet å finne den hvite hvalen.
Utkikker, kom igjen!
Bemann utkikkene!
Gulldublonen tilhører den med skarpest blikk.
Den er verdt 16 dollar. Jeg skal finne den hvite hvalen.
Jeg skal bade i rom om jeg får mynten.
Mann over bord!
Sett ut båten!
-Han er ikke å se. -Havet svelget ham.
Besynderlig.
19. april 1842. Ahabs sjøkart viser Moby Dick og nymånen sammen.
Men månen er ikke lenger ny, og vi har ikke sett den hvite hvalen.
Sju dager og sju netter har han stått vakt.
Han spiser på dekk og sover stående. Hvor mye lenger orker han?
Ingenting rører seg. Ingenting.
Siden utkikken falt i havet, er vinden og tidevannet stille.
Ingenting.
Solen er som fastspikret på himmelen som dublonen er på masten.
Du der, ta bort gullmynten og kast den i havet som løsepenge!
Da våkner den kanskje til liv og gir oss vind.
En sval vind. En sval vind...
Manxman, slutt!
Queequeg, hva gjør du?
Ser morgendagen. Bena forteller alt.
Queequeg, hva er det? Hva ser du?
-Hent tømmermannen! -Hva vil du ham?
Tømmermann!
Tømmermann! Kom!
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -Hva koster kiste?
En kiste? To dollar holder langt.
-Vent litt! -Bygg kiste. To meter lang.
Rent tre. Produsert som fineste båt. Tett og tjæret.
Intet vann får trenge inn. Skjær inn høvdingfjær på lokket.
-To meter. -Queequeg, hva snakker du om?
Pengene er dine. Sjøkisten er din. Harpunen er din.
Farvel.
Hva? Queequeg, hva snakker du om?
Queequeg?
Queequeg! Hør på meg!
Si noe!
-Hva skal vi gjøre? -Det er bare én ting å gjøre.
Bygge kisten hans.
Queequeg...
Du må spise.
Drikk vann, i det minste.
Queequeg, hvis du fortsetter slik, blir jeg veldig sint.
Jeg forbyr deg å dø!
Queequeg... Slik oppførsel er ikke kristen.
Det er rent hedensk!
Queequeg, husker du eden vi har sverget?
Du lovte å følge meg, spise det jeg spiser, mønstre på samme fartøy.
-Jeg krever at du holder ord. -Jeg har sett dette før.
Én dag vet de bare at døden er nær.
De gir bort eiendelene sine og tar farvel.
Og så sitter de ned og venter på døden.
Herr Starbuck, kapteinen vil snakke med deg.
Sir?
Herr Starbuck, nye ordrer.
Bli her til åtte glass i kveld!
Da senker vi ned hvalbåtene.
Sett nordlig kurs!
-Og ro ut av disse farvannene! -Ai ai, sir. Ved åtte glass.
Jeg slår på trommen for deg, så du kan gi deg av sted, Queequeg.
Nå kan du gi deg av sted, Queequeg. Bare følg med tidevannet!
Dra av gårde nå, Queequeg!
Gi deg av sted i dag!
Han hører ikke.
Queequeg skal gi seg av sted. Vet du hvor han skal?
Helt til Kokovoko.
Tilbake til Kokovoko der han kommer fra.
Queequeg, la være!
-Der blåser hun! -Ikke gjør det!
Der blåser hun!
Der blåser hun! Styrbord.
Der blåser hun!
Det er ham!
Er den virkelig? Så dere den også?
Ja, vi kan alle se den. Men det betyr ikke at den er virkelig.
-Senk båtene! -Skal vi jage ham nå, på natten?
-Senk båtene! -Bemann båtene!
Han dukket.
Ta inn årene!
Han er nær.
Han er veldig nær.
Vær klare!
Der bryter han!
Fuglene begir seg i vei. Jeg mister ham.
Uten vind mister vi ham!
Det er ingen hval, det er en stor hvit gud...
Snu! Tilbake til skipet. Vi ror for vind.
Lange dager og netter strevet vi ved årene-
-mens den hvite hvalen gled frem-
-og økte avstanden mellom seg selv og Ahabs hevn.
En sky! Styrbord!
Sett kurs mot skyen! Snu henne!
Mot skyen! Styrbord!
Ro - fort!
Ro oss inn i vinden! Fort!
Ro på! Det er bra!
Du så den hvite hvalen først.
-Gulldublonen er din. -Ta den!
Vent, hør på meg!
Denne mannen har fått gullmynten sin.
Du skal få din. Når Moby Dick er død.
Den dagen skal du få min andel.
Mine ti prosent av fortjenesten fra denne reisen!
Gull skal strømme ut fra Moby Dicks sår inn i deres hender!
For hver dråpe av hans blod: ytterligere en gullmynt!
Hva sier dere, karer?
-Så si det! -De er alle målløse, sir. Jeg også.
Hurra for kaptein Ahab!
-Pip, hell opp grogg til alle! -Et fartøy til styrbord, sir.
Det er Rachel fra New Bedford. Kaptein Gardiners fartøy.
Kaptein Ahab! Har du sett en drivende hvalbåt?
Nei! Har du sett en hvit hval?
Vi harpunerte ham, ti sjømil herfra.
Ikke død... Dere drepte ham ikke?
Nei. Vi mistet båten. Vi har lett etter den i tre dager og tre netter.
Sønnen min var i den båten. Tolv år gammel.
-Kaptein Ahab, hjelper du meg å lete? -Som kristne kan vi ikke nekte.
Jeg vet du hjelper meg. Det må du!
Du skal hjelpe meg!
Nekter vi, vil folk der hjemme spytte når de hører Pequods navn!
-Kaptein Ahab, svar! -Kaptein Gardiner!
Jeg jager den hvite hvalen! Din sønns drapsmann!
-Jeg taper tid. -Tid? Jeg har tapt alt.
Jeg følger etter dere til du sier ja.
Fort - senk båten! Jeg kommer over til dere.
Stopp! Jeg må gi meg av sted.
Adjø og farvel.
Gud hjelpe deg, kaptein Gardiner!
Måtte gud tilgi deg, kaptein Ahab!
Fyr opp gryta!
Vi skal ha ilden klar-
-til å koke den hvite hvalen til hellig olje.
Smed!
Jeg har en oppgave til deg.
Ta disse harpunene og spydene og smelt dem ned!
Smi meg nye våpen som går dypt inn og sitter fast!
Men ikke dypp dem i vann!
De skal døpes korrekt.
Hva sier dere, karer?
Kan dere innbringe så mye blod som må til for at stålet skal herdes?
Legg deres egen vrede til min!
Dere blir tennene i mitt hjul.
Kruttet som antennes av min fakkel.
Sverg ved hjerte-
-sjel-
-kropp-
-liv og kjærlighet.
Som jeg sverger ved mitt liv.
Død over Moby Dick!
Død!
Opp rorkult! Vind fra akter.
Ta roret!
-Sir, skal jeg reve seilene? -Nei, hun går bra.
Bras rærne!
Brasene!
Ta i for alt dere holder!
Gjør dere fortjent til saltet!
Vi mister alle seilene om vi ikke rever.
Herr Starbuck, vi ligger tre dager etter Moby Dick.
-Gud har sendt oss denne vinden. -For å ødelegge oss.
Bytt ut de ødelagte seilene! Sett nye seil!
-Alle man til værs! -Ai ai, sir.
Opp i riggen!
Hun vil gå under.
Opp i riggen med dere!
Til værs!
-Vi kan ikke sette mer seil nå! -Det må vi!
Det går ikke.
Mastene! Kapp dem!
Mastene må kappes, ellers går vi rundt.
Kapp mastene!
Starbuck!
Slipp den!
Slipp den, sa jeg!
Jeg gjennomborer deg!
Sankt Elms ild!
Måtte Gud være oss nådig!
Ja, karer...
Se!
Den lyser opp veien til den hvite hvalen!
Slik slukker jeg-
-den siste frykt.
Sett nye seil! Vi fortsetter.
Rør på bena!
Hvor er Pequods mannskap?
Det fins ingen jeg kjenner blant 30 mann.
Han har tatt sjelene deres.
Se på dem! De er hansker. Ahab fyller dem og beveger dem.
Du må innrømme at han gjennomskuet tyfonen.
Han så den i hvitøyet og fikk den til å gi opp.
Ja, og han tok fatt i St. Elm-ilden. Det er det bare Ahab som klarer!
Jeg ser en gærning frembringe flere gærninger.
Om jeg bare kunne helbrede galskapen.
Store Gud, hvor er du? Skal jeg?
Ta i!
Hold an!
Det er en fin dag, Starbuck. Himmelen er klar.
Det var på en slik dag jeg drepte min første hval.
40 år... For 40 år siden og tusenvis av hvaljakter.
Hvorfor denne jaktens galskap? Dette kokende blodet?
Hvorfor trette armen med åren, jernet, spydet?
Jeg kjenner meg gammel, Starbuck, og kroket.
Som var jeg Adam flere århundrer etter utdrivelsen fra paradiset...
Still deg nær meg, Starbuck! La meg se inn i et menneskelig øye!
Det er bedre enn å myse mot havet eller himmelen.
Kaptein, for siste gang bønnfaller jeg deg.
La oss forlate disse farvannene og begi oss hjem!
De har da slike klarblå dager i New Bedford?
Hva er det?
Hva er det for noe navnløst, uutgrunnelig og overjordisk-
-som befaler meg, mot all menneskelig kjærlighet og lengsel?
Som presser meg videre hele tiden.
Som tvinger meg til å gjøre det jeg i mitt hjerte aldri ville drømme om.
Er Ahab Ahab?
Er det jeg? Gud? Eller hvem - som løfter denne armen?
Men om ikke engang solen kan røre seg uten Guds usynlige kraft...
Hvordan kan da mitt hjerte slå og min hjerne tenke tanker-
-om ikke Gud styrer hjerteslagene og tankene og livet-
-og ikke jeg?
Gud, vi snurrer rundt, rundt her i verden.
Som ankerspillet der borte. Skjebnen er den hånd som driver oss.
Og hele tiden denne smilende himmel-
-og dette urolige hav.
Se ned i dypet-
-og se den evige slakten som foregår.
Hvem gjorde skapningene slik at de jager og dreper hverandre?
Hvor tar drapsmenn veien?
Hvem skal dømme når dommeren selv må stå til doms?
Men det er en fin dag.
En klar himmel.
Hva plager deg, Starbuck?
Hvorfor skjelver du?
Fordi jeg ikke har mot til å drepe deg og redde fartøyet fra undergang.
I min ynkelighet klarte jeg ikke å få mannskapet med meg.
Enda verre er at jeg må stå deg bi til det bitre slutt.
Starbuck, du er bundet til meg.
Det er ugjenkallelig.
Det ble bestemt lenge før havet ble skapt.
Der...
Kjenner dere den lukten vinden bærer med seg?
Jeg lukter land! En øy.
Et korallrev. Grønn mose, skjell...
Litt av hvert fra alle hav han har svømt i. Hvalen er en egen øy.
Elijah.
-Hva sa du? -Dagen vi la ut. En mann...
Elijah, het han...
Han sa: "En dag ute til havs skal du lukte land der intet fins."
"På den dagen går Ahab i sin grav."
"Men han står opp igjen og gir tegn."
"Og alle..."
"Alle..."
"Alle unntatt én skal følge ham."
Der blåser hun!
Se!
Mastetopper, fuglene markerer stedet. Se etter fuglene!
Styrmann, hold kursen!
Bemann båtene!
-Gjelder veddemålet ennå, Stubb? -Ja.
Nei, Pip. Bli om bord! Du er kaptein i mitt fravær.
Senk båtene!
"Kaptein Pip."
Så dere ham? Så dere pukkelen hans? Som et stort, snødekket fjell.
Så dere hvordan han glir frem? Majestetisk!
Ikke se! Jeg ser i deres sted.
Så dere spydene i ryggen på ham?
Mine spyd. Mine!
Satt i ham for mange år siden.
Det er bra! Ro på!
Grav dypt! Ro av alle krefter!
Ro på!
Lange, kraftige åretak! Ta i til dere sprekker!
Moby Dick, blås din basun! Spreng lungene dine!
Ro sakte nå!
Han dukket.
Ta inn årene!
Stig opp nå, din hvite hval!
Vis oss din krokete kjeve!
Vis oss din furede panne!
Stå opp!
Fuglene!
Fuglene! Der kommer han!
Etter ham!
Nå!
Hal inn!
Forlat dem!
Trekk inn! Nærmere! Han må ikke slippe unna.
Hva er i veien med deg?
Du skal dø!
Din forbannede hval!
Ahab! Ahab!
Fra helvetes hjerte gjennomborer jeg deg!
Av hat spytter jeg mitt siste åndedrett på deg!
Din fordømte hval!
Nå holder det. Tilbake til Pequod!
Ser dere?
Ahab gir tegn til oss. Han er død, men han gir tegn til oss.
Etter ham, menn! Etter ham!
-Etter den djevelen? -Moby Dick er en hval!
En uhyrlig sådan, men fortsatt en hval.
Vi er hvalfangere! Vi dreper hval.
Vi skal drepe Moby Dick! Ro!
Du hørte herr Starbuck.
Dere hørte ham! Er dere hvalfangere eller ikke?
Ro, sauehuer! Ro!
Du skulle ikke ha kommet tilbake. Vi skal sprette opp kjeften din.
Kisten.
Den druknede Queequegs kiste ble min livbøye.
I én dag og én natt bar kisten meg over bølgene.
Så nærmet et fartøy seg. Det var Rachel.
Rachel som under sin søken etter sine savnede barn-
-fant en foreldreløs.
Dramaet er slutt. De har alle forsvunnet.
Havet ble til et svøp-
-for Pequod, besetningen og Moby Dick.
Bare jeg overlevde for å fortelle denne historien.